Тя ми показа най-интимните си самонаранявания...
и аз и дадох да ми продупчи ухото.
Данте.
Имам нужда от почивка.
Казах ти да не взимаш последната доза.
Взимаш твърде много напоследък.
Ти не взимаш достатъчно, приятел.
Обичам "отрова" и сладката "отрова" ме обича.
Добре, хайде да тръгваме. Последният автобус е след 10 минути.
Не ме докосвай!
Добре. Наспи се. Ще се видим по-късно.
Сладка "отрова".
.:: КРЪВНИ ВРЪЗКИ ::.
Сезон 2, Епизод 4 "Буболечки"
Сянката на Жътваря надвисна над моето светилище.
Извинявай, жътвар ли? А... Смъртта.
Намерен е труп пред клуба на Лексия.
Милото ми ангелче, четеш ми мислите.
Смъртта застига всички ни, но смъртта на това момче...
може да обрече "Подземен свят".
А "Подземен свят" името на твоя бар ли е?
"Подземен свят" не е бар. По-скоро... - Свърталище за...
подражатели на кръвопийците? - Убежище...
за децата на нощта, където могат да се събират.
Срещу 9 долара за питие.
Нали каза, че е толерантна към тези, водещи алтернативен стил на живот.
Такава е. Такава си. Вярвай ми.
Добре, едно нещо само не ми е ясно. Ако е умрял в пресечката...
какво точно искаш да разследвам?
Вече имам достатъчно проблеми в града.
Не искам да се опитат да ми лепнат смъртта на Данте.
Нещо кара ли те да мислиш, че твоето заведение има връзка със смъртта му?
Клиентите са ми като деца.
Отглеждам ги. Както и Корийн...
моята любимка.
Най-духовната от нощната порода.
Добре, ще поема случая.
Хонорарът ми е... - 500 на ден, плюс разходите.
Какво сладко момиче.
Дали използва кран, за да си поддържа косата така вдигната?
Недей така, Лексия ми е приятелка.
Когато Иън умря, тя ме подкрепяше.
Не изглежда топъл и нежен човек. Просто не я познаваш.
Лексия е предпазлива, като общува с обикновени хора.
Обикновени? - В смисъл, нормални, външни хора.
Като мен ли?
Затова ми позволи, да работя по случая с теб.
Корийн, дори не знам дали е случай.
И така да е, откакто имам белезите, половината ми случаи са ужасяващи.
Не искам да те забърквам. - Извинявай?
На два пъти ставах демонска булка. Вуду кралица ми открадна устата.
Ще се оправя с всичко, което хвърлят срещу нас.
Сигурна съм, че ще запишат това в книгата за прочути "последни слова".
Първо, трябва да проучиш относно мъртвото момче.
На бас, че тялото му е фрашкано с улики.
"Фрашкано с улики" ли каза?
Участвам, нали? Вики, ще е страшно забавно.
Не, че съм съгласна с представата ти за забава. Но добре, ще помагаш.
Да! - Корийн...
Спокойно, никой не си пада по щастливи готи.
Джийн Хенсън си остава загадка.
Знаем, че последно е бил видян жив около 4 сутринта.
Но физическото му състояние противоречи на това.
Изглежда е бил мъртъв доста по-дълго време.
Бил е нападнат от някакъв рояк. - Това си помислих и аз.
Където не е изяден от насекоми, има пришки, струпеи и подутини.
Алергичен шок?
От ухапване на насекоми?
Всичко може да е причинило алергичната реакция.
Братовчедка ми само да съзре фъстък... надува се като балон.
Щом това са ухапвания от насекоми, Лексия отпада от заподозрените.
И все пак. Страхотно жило са имали тези пчели.
Да идем в "Подземен свят" да научим, какво е правил Джийн Хенсън...
преди да умре. - В "Подземен свят" ли?
Трябва да се преоблека. Не мога да отида в този делови вид.
Делови.
Здравей. - Здрасти. Имам случай...
който става все по-странен. Ще се включиш ли?
Малко съм зает в момента. Имам убийство...
убийствен срок, исках да кажа. - Добре, не е нужно да се обясняваш.
Имам си личен живот. - Мислех, че си мъртъв.
Зает съм.
Така ли ще отидеш?
Това е изцяло проучвателна мисия, разбра ли ме?
Добре. - Тук сме да научим...
какво е правил Джийн Хенсън в нощта на смъртта си.
Ясно. - Ако заподозреш някого...
не го обвинявай. Не показвай, че го подозираш.
Ясно? Не се прави на герой. Ела направо при мен!
Разбра ли? - Добре, може ли вече да влизаме?
Почакай! Дали да не влезем поотделно?
Мислиш, че не се вписвам ли?
Да бе, добре. В тъмно.
Добре, ти поеми клиентите.
Не разгласявай, че се познаваме.
Какво?
Какво предлагате? Това е частен клуб.
Всичко е наред, Уинтър.
Това е Вики Нелсън. Върши една работа за мен.
Тя ще ти зададе няколко въпроса.
Моля те, съдействай и за каквото поиска.
Малка разходка из тъмната страна, а?
За съжаление... там живея.
От колко време познаваш Джийн?
От осми клас.
Курса по драма.
Не биваше да му позволявам да остане.
Трябваше да го завлека в автобуса.
Вината не е твоя.
Все говореше за сладката прегръдка на смъртта. Но знаеш ли?
Не е сладка.
Боли.
Джийн имаше ли някаква алергия?
Мога да питам майка му.
Абсент и вино е единственото, което пие Лексия. Затова...
сервираме само това.
Да ти кажа, бих пийнала и малко текила.
А Джийн Хенсън какво пиеше в нощта, когато умря?
Абсент. - Нещо друго?
До колкото знам, не. Наркотици?
В нощен клуб?
Половината хлапета тук вземат. - Лексия знае ли?
Трябва да е сляпа, ако не знае.
Да, сигурно.
Ето това вече е изненада!
Нужна ми е помощта ти, инспекторе. - Не оправям глоби за паркиране.
Не е за глоби за паркиране. - Наистина?
Значи се чудиш, какво да вземеш за рождения ден на Вики.
Знаеш ли, между нас казано, харесва плакати с котенца.
Това беше грешка. Хей, Фицрой, стига де!
Хайде де. Кажи ми, какво става?
Някой е оставил труп на прага ми.
В града има друг вампир. Всичко едва сега започва.
Преместил си тялото, луд ли си? - В случая, беше най-разумното.
Не, унищожил си доказателството! - Запазих тялото възможно най-добре.
Трябваше да се обадиш в полицията! - Ето защо дойдох при теб.
Знаеш, че не ставам за проверка. Не трябва ли да служиш и защитаваш?
Не смятам, че това мото е било измислено за неживите.
Има още един вампир някъде навън, който обаче убива хора.
Инспекторе...
Нужна ми е помощта ти. Освен ако не искаш да се оправя с това сам.
Добре.
Добре, стореното - сторено.
Да продължим нататък, става ли?
Какво стана? - Ето какво знам.
Тялото се появи на прага ми в 9 вечерта. Беше вече мъртва.
Вратът и бе нахапан и кръвта и беше изцедена.
Тоест, какво? Това ли е вампирския еквивалент на кошница с подаръци?
Не беше подарък.
Вампирите са единаци. В природата ни е.
Предпазва ни от свръх популация и от изчерпване на ловните ни полета.
Той иска територията ми.
Вики знае ли за това? - Не.
И не искам да знае.
Под прицел съм и това поставя всеки мой близък в опасност.
О, боже. Благодаря ти, че ме замеси.
Добре, ако само единият може да ловува в този град...
откъде да знам, дали няма да харесам другия вампир повече от теб?
Защото аз съм по-малкото зло, инспекторе.
Да, така е.
Така.
Добре.
При две условия.
Първо...
намираме това нещо...
и го убиваме. - Напълно съм съгласен.
Какво е второто? - Пълна откровеност.
Аз те питам нещо, ти ми отговаряш.
Ако искам да знам цвета на бельото ти, ще ми кажеш. Ясно?
Червено. По-точно, копринено.
Не те питах, Фицрой.
Кога започваме? - Веднага щом някой...
се обади в полицията за труп.
Имаш ли съдебен лекар?
Толкова ми е кофти за този Еван.
Обвинява се за смъртта на Джийн.
Има ли си причина?
Типична петъчна вечер. Хващат влака от покрайнините.
Бургер и кино след "Подземен свят".
Имало и още нещо. Как така излиза човек да хапне бургер...
и свършва като ястие за насекоми.
Какво мислиш?
Ако е било алергична реакция, може да е от нещо, което са взели.
Взимали ли са наркотици? - Не изглеждаше такъв тип.
Човек не винаги изглежда такъв тип, затова трябва да питаш.
Мислиш, че съм се издънила? Корийн, ти разследваш, нали?
Трябва да разгледаш всички възможности.
За твоя утеха, може да е взимал наркотици...
вероятно не е бил искрен с теб. - Защо мислиш, че е на наркотици?
Защото се облича в черно ли? - Да, да.
Винаги преценявам човека според дрехите му.
Ако Лексия е знаела, че се продават наркотици в клуба...
Не, познавам я.
Не позволявай на емоциите ти да пречат на разследването.
Защото ти го можеш, така ли?
Виж, Лексия не е замесена. Вярвай ми.
Сигурен ли сте? Защо не изчакате доклада ми, детектив Селучи?
Докторе. И двамата знаем, че каквото и да откриете, не става за доклад.
Запознай се с Джейн Доу.
Разбирам.
Обширна травма на врата.
Плътта изглежда разкъсана, нали? Да, най-вероятно с ръка.
Мислех, че те използват своите...
нали се сещате.
Ако случаят е такъв, защо да не говорим с Вики?
Ами тя е много заета тия дни.
не искам да се разкъсва между различни случаи, затова не и казвай.
Разбирам. - Добре.
Здравейте. - Здрасти.
Получи ли токсикологичния доклад за Джийн Хенсън?
Търся следи от наркотици. Ще проверя кога резултатите пристигнат.
Добре, благодаря.
Какво става? - Работиш по случая с буболечките?
Да, така е. Имам причина да вярвам...
че собственичката може да е знаела за наркотиците в клуба, така че...
Ако те са причина за смъртта на хлапето, тя носи цялата отговорност.
Схвана идеята. Като стана дума...
искам да провериш някои хора. Нея и персонала.
Стари престъпления, ще провериш ли? - Добре, да вървим.
Дори бих обядвала, може няколко... Чакай малко!
Обикновено следват няколко блестящи остроумия, преди да се съгласиш.
Опитвам се да съм мил. Това престъпление ли е?
Не, не.
Кой е клиента? - Ще тръгваме или не?
Да вървим. Добре де.
Очилата.
Здрасти.
Знаеш ли, ако познаваш някого достатъчно дълго...
започваш да забелязваш малките неща, които го издават.
Става дума за...? - Днес бях в моргата, Майк също,
разследваше онази Джейн Доу. Той ми предложи...
да ми помогне да събера информация, без въпроси.
Много мило. - Да бе, не го правил...
за десетте години, в които се знаем. - Всичко си има първи път.
Очевидно. Също както ти ме отряза миналата нощ.
Трябва да занеса няколко страници на редактора си.
Хенри, какво става? Вики, мислех си...
Може би е добра идея да не се виждаме за известно време.
Трябва да се съсредоточа върху работата си.
Добре, щом казваш.
Както и да е. - Трябва да тръгвам.
Ти... няма ли да вземеш папката с всички онези страници в нея?
Благодаря ти.
Лексия Чанг няма досие. - Нали ти казах.
Обаче, Мохадеван откри непознато вещество в кръвта на Джийн Хенсън.
Това не значи, че тя продава наркотици.
Добре, измисли по-добра теория.
Нещо свръхестествено.
Навремето, това щеше да е последното ми подозрение. Сега е отправна точка.
Добре, давай. - Буболечките.
Доста се споменат в митовете. Проклятие със скакалци в Библията...
има и проклятия за поразяване с насекоми.
И Велзевул, наричан още Повелителят на мухите.
Защо точно Джийн Хенсън? - Да не се занимават с...
черна магия в клуба?
Готите понякога се занимават с Уика, не с черна магия.
Корийн. Знам, че не ти се вярва...
но някой прави нещо гадно там.
все едно дали е дрога или черна магия или нещо друго.
Много е вероятно приятелката ти да знае за това.
Идваш ли с мен или не?
Молик!
Молик, искаш ли още едно питие?
Името ми е Еван.
Не, благодаря.
Съжалявам за Данте. - Джийн.
Откриха ли какво го е убило? - Има ли значение? Нали е мъртъв.
Идваха хора и задаваха въпроси.
Не си казал нищо, нали?
Разбира се, че не!
Добро момче!
Не, благодаря.
Само се опитвам да те разведря. - Но не направи нищо за Джийн.
Нали не мислиш, че това го е убило? - Взимаше доста.
Да, и си отспиваше в пресечката.
Кой знае какво може да му се е случило.
Знам как можем с теб да си направим кефа.
Имам нов пиърсинг.
Къде си?
Има доказателство, че Джийн Хенсън е умрял от алергичен шок.
Патологът намери непознато вещество в кръвта му.
Да, непознато вещество.
Бъди искрена с мен. Продаваш ли дрога тук?
Дори няма да те удостоя с отговор.
Корийн. Кажи и, че не продавам наркотици.
Трябва да и кажеш, независимо от отговора.
Трябва да кажеш истината.
Ако Джийн е умрял от нещо купено от тук, ти носиш отговорност.
Продаваш ли наркотици?
Не! И приключихме.
Обеща да помогнеш. Това ли наричаш помощ? Тя ме обвинява в убийство.
Опитваме да разнищим... - Тя е като другите обикновени хора.
Гледат как се обличаме и ни мислят за откачалки.
Тя наистина се опитва да помогне.
Няма проблем, Корийн. Ясно е, на чия страна си.
За минималната дневна надница.
Мислех, че ме познаваш. Мислех, че разбираш...
тъмната красота на това, което се опитвам да създам тук.
Разбирам! Лексия!
Корийн.
Дойде предубедена към приятелката ми...
и към мен, и към начина на живот.
Не си искала да и помогнеш. - Това не е истина!
Я стига, помисли Вики...
никога не вярваш на никого, нали?
Извинете, извинете.
Мили боже!
Махайте се от него! - 911?
Линейка за "Подземен свят", на ул. Куин Уест и Крофърд.
Благодаря.
Пипнах те! - Добра идея.
Ще ги занеса на д-р Мохадеван.
Освен, ако не искаш ти да идеш.
Не, ти си напълно способна.
Не бива да рискуваме Вики да разбере за другия вампир.
Не разбираш възможните последствия от този конфликт.
Обичаш да драматизираш, нали? Това е...
просто борба за територия, нищо повече.
Много повече от това е, инспекторе.
Добре.
Влизай.
Целият съм слух.
В края на 18-ти век един вампир...
се скатавал в полско селце, но се оказал под обсада...
от друг вампир, който искал...
да превземе територията му.
Не ми казвай. Двамата се убили един друг.
Това щеше да е за предпочитане.
Новият методично съсипал живота, който първия вампир бил съградил.
Убивал приятели и познати, любовници.
Първо умрели най-близките му.
Кой от двата вампира си бил ти?
Този, който е все още жив.
А останалите в селото?
Не ме печелиш като приятел, Фицрой. - Внимавай как се държиш около нея.
Колкото по-малко ни подозира, толкова по-добре.
Ако другият вампир вярва, че тя е с мен, Вики със сигурност ще умре.
Като говорим за подозрения...
често ли я отпращаш, за да се срещнеш с редактора си посред нощ?
Вземaм си бележка. Какво научи?
Казвала се е Гейбриъл Клермонт.
Това ли е? Само име?
Да. Повече е, отколкото знаех преди няколко часа.
Но сега, като имам името, трябва да се срещна с родителите...
и да им кажа, че детето им е убито без ясна причина...
и да разбера, какво знаят те за последните 48 часа от живота и.
Това трябва да направя.
Тогава ще те оставям, инспекторе. - Помни, Фицрой, не го правя за теб.
Дори не те харесвам.
Щом ще сме откровени един с друг, аз също не те харесвам.
Вики явно ти вярва безрезервно.
Това е достатъчно за мен.
Някакъв успех с насекомите? - Пратих ги в моргата тази сутрин.
Д- р Мохадеван ги прати на ентомолог в университета за идентификация.
Ами за втората жертва? - Еван Крейн има убождане на ръката.
Говорихме снощи, а сега е мъртъв.
Знам, но ще трябва да забравиш това засега.
Добре, кажи ми за инжекцията. - Или е това или е ужилване.
Нейни думи, не мои.
Значи буболечки или наркотици.
Може би двете. - Сега вече се обърках.
Слушай. Ако има някакво вещество...
и при двете жертви, което привлича насекомите?
Като феромон? - Да, може би се продава...
като дрога на купоните в клуба.
И мислиш, че който го продава, дори не знае за това?
Не съм казала това. - Но защо?
Нека започнем с кой.
Възможно е. Знам, че в отровата на осите има феромон...
който кара рояка да атакува. Обаче, все още стои един въпрос.
Ако това е феромон, как е попаднал в кръвта им?
Шегуваш ли се? Хората биха опитали всичко...
ако мислят, че ще ги надруса.
Помниш ли как преди две години хората ближеха гърбове на жаби?
Дали помня!
Ужасни неща.
Значи това вещество, би могло да привлича насекомите.
Възможно е, но за да сме сигурни ми трябва проба за тест.
Добре, ще се заема с това.
Имаш ли някакъв успех с онова, по което работеше онзи ден?
С кое? - Джейн Доу. Ти и Майк.
Да успяхме да получим зъболекарския и картон.
Няма ли да ми кажеш?
Защо да не ти кажа? Тя е...
Гейбриъл Клермънт.
Добре. - Не трябва да ти казвам...
но Хенри Фицрой може да е намесен.
Гроб съм!
Според мениджъра, г-ца Клермонт е имала фото сесия преди 3 дни.
Не са я чували оттогава. - Значи последно е била с фотографа.
Все още работя по това. Намерих обаче адреса на студиото.
Да го проверим? - Да си взема палтото.
Добре.
Само още нещо.
ако фотографът ни заведе до вампира...
как ще го спрем? - Моя грижа.
Наистина? - Какво?
Инспекторе, да нямаш проблем с насилието между вампири?
Ами ако другият вампир е по-силен от теб?
Хайде, Хенри, всичко е възможно. Искам само да знам как да го убия.
Добре.
Заклевам се, че ако някога ми се наложи да те убия...
няма да използвам метод, за който ти си ми казал.
Колкото и да е странно...
но ти вярвам. - Благодаря.
Кол в сърцето върши работа. Слънчева светлина, огън.
Гледал съм филми, дай нещо по-така. - Като какво?
Тайна дума, от която главите ни се взривяват?
Ще свърши работа. Има ли такава? - Не.
Обезглавяването винаги върши работа.
Внимавай като го размахваш!
Ако се срещнем с другия вампир, той ще атакува първо мен.
Защо си толкова сигурен? - Няма да те сметне за заплаха.
Можем да използваме това наше предимство.
Аз нося значката, нали помниш? - Аз пък съм вампирът.
Ако искаш убийствата да спрат, ще направиш, каквото ти казвам.
Ами светена вода? - Не.
Отиваме ли? Гренфилд.
Фото сесия на живо. - Да.
Да видим какво ще намерим тук.
Така.
Прилича на основна диета на фото модел.
Хапчета за отслабване, водка, цигари...
Гейбриъл.
Това поне потвърждава, че е била тук.
Няма следи от борба. - Няма следи от нищо.
Ами кръв? - Няма.
Добре. Значи приключихме тук.
Някой идва.
Почакай!
Привет!
Ако сте планирали купон, можехте поне да ме поканите.
Добре, кой ще ми каже какво става? - По-добре да не знаеш.
Да не знам какво? - Ако ти кажем, ще изгуби смисъл...
"по-добре да не знаеш".
Вие двамата дебнете из града от два дни.
Искам да знам какво става.
Не мога да повярвам, че никой от тях не ми казва какво става!
Трудно ми е да си го представя. Майк и Хенри се мотаят заедно...
Не просто се мотаят, работят заедно.
Разследват убийството на онази манекенка.
Знаеш ли кое ме подлудява? Не искат да участвам!
Не искат дори помощта ми. - Да, няма нищо по-лошо...
от това да разбереш, че твой близък не ти вярва.
Не е същото, Корийн. - Разбира се, че не е.
Какво смяташ да правиш? - Имаме работа по нашия случай.
Доста ще ни е трудно, след като клиентът ни вече не ни говори.
Не значи, че зарязваме случая. Двама са мъртви.
Полицията не смята, че е убийство. - Още мислиш, че е от наркотика.
Освен ако не е някой непознат начин за поразяване с насекоми,
наркотикът е единственото общо между двата смъртни случая.
Трябва да вземем чиста проба от наркотика, за да разберем какъв е.
Ти ще трябва да отидеш.
Аз? Не мислиш ли, че ще ти объркам разследването?
Корийн, вярвам ти. По-подходяща си за това. Аз не познавам този свят.
Честно казано, по начало не гледах сериозно на случая.
Това опит за извинение ли е или искаш да избегнеш...
боядисването на косата си в черно?
Ами ако е по малко и от двете?
Добре, слушай. Имам едно условие.
Трябва да носиш предавател, за да те чувам по всяко време.
Добре. - Имаш един час.
Ако не осъществиш контакт до тогава, искам да излезеш.
Ако си изнервена, ще привлечеш внимание, внимавай. Ако си в беда...
искам да кажеш "Майка няма да хареса това"
и веднага идвам. - Знам какво правя.
Не приемай почерпки и не оставяй питието си без надзор.
Ако ти дадат наркотици, вземи ги, но не ги използвай. Ясно?
Да, ще се оглеждам, преди да пресичам улица...
ще почиствам зъбите си след ядене и с пуловер, в случай, че застудее.
Всичко ще е наред. - Гледай, иначе ще те натупам.
Среща отново тук в полунощ. Трябва да свърша нещо.
Здрасти.
Майк да не ти върза тенекия?
Вики, ако ще ме разпитваш отново, аз просто не знам...
Корийн ще работи под прикритие и имам нужда от някой...
да се слее с обстановката и да я наглежда.
Не мога. Не тази вечер.
Хенри, двама са мъртви и мисля, че ще има още. Нужна ми е помощ.
Работя по нещо, което може да се окаже също толкова опасно...
и за двама ни. - Знам. Точно затова...
трябва да работим заедно. Нали уж сме партньори.
Да!
Но не и тази вечер.
Добре.
Няма проблем.
Трябваше да опитам, нали?
Ако ти дойде настроение...
ще сме в "Подземен свят" по-късно.
ако не те затруднява много.
Кристина, какво искаш от мен?
Вътре съм. Край.
Корийн, това е само предавател.
Ей, чу ли добрата вест?
Търся дрога.
Нали знаеш, за купона.
Хайде, Корийн.
"Ангелски сълзи" ли искаш или "гарван"?
Ангелски сълзи?
Значи, "Ангелски сълзи" е киселина...
"Гарван" е кокаин.
Всъщност, търся нещо по-различно.
Еван ми каза за него, но не помня как се казваше.
"Отрова"?
Точно така, "Отрова"!
Знаеш ли къде мога да намеря?
Казах ли нещо?
Имам следа. Край.
Уинтър. - Чух, че търсиш "отрова".
Да, знаеш ли къде мога да намеря?
Какво ще кажеш, направо от извора?
Първият път е безплатно.
Не трябва да правиш това. - Грешиш. Трябва.
Да вървим.
Защо? - Не знаеше ли?
Приятелката ти има могъщ враг.
Ловният сезон за нея е открит и аз искам да съм първа.
Вики, аз съм! Не знам дали чуваш това!
Била е Уинтър. Тя е някакъв демон. Внимавай!
Твърде късно, за да спасиш приятелката си.
Тук съм!
Не! Тук!
Какво си ти? - Каквото съм.
Знаеш. - Демон.
Различни видове сме, с различни апетити.
Какво правиш в бедняшкия квартал? - Нищо не е без причина.
Искаш мен, нали?
Защо уби хлапетата?
Залавям ги в бутилката, после нагоре към шипа.
Така се храня с вкусните им сокове.
Трябваше да пожертвам няколко, за да привлека вниманието ти.
Ако твоя вид поеме твърде много от отровата...
малките ми полудяват и също започват да се хранят.
Не можеш да спечелиш, чу ли?
Това ме погъделичка.
Тъмнината те очаква.
Нека чака.
Ще ти трябва доста повече да ме победиш, кучко!
Хенри? - Съжалявам, закъснях.
Добро шофиране.
Добре, Мов. Благодаря.
Мохадван казва, че е отрова от насекомо...
каквато досега не е виждала.
Добре, че не си поела твърде много.
Каза, да взимаш антихистамин следващите 24 часа и ще си добре.
Онова нещо използва мен и Лексия, за да се добере до теб.
Заради мен едва не те убиха.
Беше права, да не ми вярваш. - Хе.
Това не е най-важното. Ти се справи добре.
Ясно?
Трябва да преосмислиш цялата тази...
работа с доверието.
Как мислиш, прилича ли на мен?
Просто почивай, ясно? По-полека.
Какво казваш, че е било? буболечка-демон?
По-скоро обратното, демонът на буболечките.
Мисля, че всъщност и двамата сте прави.
Вие двамата сте дупе и гащи напоследък.
Знаеш ли, готов съм да се пенсионирам някъде далеч, скъпа.
Какво искаше то? - Явно искаше мен.
Убиваше хлапета, за да ме привлече.
Вече е мъртво, така че не се тревожи повече.
Вече мога да ви помогна да намерите вампира, който търсите.
Да, сама се досетих за това.
Мога да го направя. Аз съм частен детектив.
Не! - Хенри е прав.
Ти също не участваш. - Почакай, Хенри. Имахме сделка.
Аз ти помагам, да го победим. - Сделката се промени!
Не искам друг да умре! - Чакай малко, кой ще умира?
Откога си загрижен за хората и какво всъщност става?
Беше грешка да те замесвам.
Чакай малко!
Ти знаеш кой е, нали?
Ако още някой умре, Хенри, ще държа теб лично отговорен.
Сам работя по-добре.
Не ми се бъркайте!
Тя е твърде силна.
Хенри!
Страхотно! Направо страхотно!
Сега вече са двама, бродещи из града.
Прави го, за да ни предпази.
Тя го е наблюдавала.
Вероятно го е следила цялата нощ.
Тя? - Досетил се е коя е и я прикрива.
Жената зад вампира.
Кристина.
Коя е тази Кристина?
Неприятности.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2007